Sveriges statsminister Olof Palme mördades i går -
- när han promenerade hem efter ett biobesök.
Mordet skedde på Sveavägen i centrala Stockholm -
- klockan 23.21 CET.
Lisbeth skadades av ett andra skott, men överlevde.
Paret hade inga livvakter vid tillfället. Polisen...
Gå bort från fönstret, Rose.
- Någon kan se dig. - Eller så ser jag dem först!
Sanjev har rätt. Det är farligt att stå där.
Det borde du ha tänkt på innan du drog in Rose.
Det är en tidsfråga innan de hittar henne.
- Sanjev, sluta. - Ni måste lämna landet.
Det ska vi. Vi ska ge oss av norrut för att hitta en ny köpare.
Vem?
Kommunisterna från MPLA som försvarar raffinaderiet.
Ska ni åka till Angola? Landvägen? Med Rose och massor av vapen?
Rakt igenom gränskriget? Är ni inte kloka?
Ni kan lika gärna stövla rakt in bland ett gäng legoknektar.
Sydafrika är ett paradis för alla typer av legosoldater.
Före detta SAS-soldater och Gröna baskrar. Alla brutala, alla vita.
De dödade säkert Olof Palme.
Varför skulle en legosoldat döda Sveriges statsminister?
De dödar inte bara i Sydafrika.
Palme fördömde apartheid i ett tal för bara några dagar sedan.
Många legosoldater dödar svarta, andra kommunister.
Eller deras favoriter - svarta kommunister.
De goda nyheterna är att de gör vad som helst för pengar.
Hej.
- Vilken är bästa vägen till Angola? - Är det en gåta?
Det är förrädiskt att ta sig igenom gränskriget.
- De flesta flyger. Eller åker båt. - Inget plan. Ingen båt.
- Då behöver ni Banks. - Vem?
Ingen känner till gränsen bättre.
Han kan ta sig igenom krigszonen med en bebis i famnen.
Där borta. Killen i buren.
Ta dina pengar.
Duktig flicka.
Ja, duktig flicka. Var är min duktiga flicka?
Ursäkta mig. Är det du som är Banks?
- Bartendern sa att du är vår man. - Bartendern är ett rövhål.
Var inte rädd för hunden. Hon biter bara svarta.
Hon var valp lade jag henne i en säck och slog henne med påkar.
Sedan fick en svart öppna säcken.
Det första ansiktet hon såg efter misshandeln var svart.
Det var så hon lärde sig att hata dem.
Säker på att du inte har en svart mormor?
Knappast.
Vad vill ni att jag ska göra?
Få in oss i landet, till raffinaderiet. I säkerhet.
Vet ni vad det värsta som kan hända oss i min bransch är?
Att bli dödad och inte få betalt.
Inte nödvändigtvis i den ordningen, så jag vill ha betalt i förskott.
Vi tänkte ge dig en andel efteråt.
Jag tror nog att vi är överens.
Jaha?
Han gör det utan pengar.
Men han vill ah en diamant. Två karat, högsta kvalitet.
Så bra.
Vi åker ensamma. Var ska vi hitta en diamant? Gräva upp en?
- Hade inte du tandvärk, sa du? - Nej. Vadå?
Fru Winkelmanns diamanthalsband var på minst två karat.
Jag hatar att gå till tandläkare.
Förstesekreteraren för det östtyska kommunistpartiet, Erich Honecker -
- välkomnar generalsekreteraren i Sovjets kommunistparti, Gorbatjov -
- till Tyska demokratiska republiken.
Schweppenstette, kan ni hjälpa mig att gå igenom de här?
- Jag är alldeles överbelastad. - Jag har själv händerna fulla.
Ibland ställer vi oss frågan om vi har varit för självkritiska?
Faller vi offer för propagandan?
Samtalen med Reagan förvirrade Gorbatjov.
Eller så spetsade CIA hans vodka.
- Var står vi i allt det här? - Ensamma.
En realistisk bedömning...
Helt ensamma.
...var början på ett konstruktivt program.
Dess kärna är den socioekonomiska utvecklingen i vårt land -
- som nu godkänns av kongressen och vårt nya partiprogram.
Varför så lång kö för att köpa kött?
Vill ni inte ha kyckling eller schnitzel i dag?
Strumpbyxorna dröjer två timmar.
Ställ er åt sidan, så att andra kommer fram.
Två timmar? Det kan min fru glömma.
- Ni har allt var ni behöver här. - Säger ni det så.
Ursäkta mig.
Väntar ni alla på strumpbyxor?
Club Paradise Västberlin, Västtyskland
Sedan gjorde Matthäus mål och publiken blev helt tokig.
Det var helt sjukt. Jag önskar att vi hade proffsfotboll i USA.
- Där är Alex. Jag går och hälsar. - Gör det.
- Vill du följa med? - Nej.
Känner du den fikusen?
Nej, han måste ha blandat ihop mig med någon annan. Det är Katies vän.
Din tjej är verkligen sexig.
Jag är snart tillbaka.
Vad var det där?
Lägg av, Alex. Om de visste att jag hjälper AIDS-sjuka...
- Hur förklara att jag känner dig? - Säg det, du.
Jag är soldar, Alex. Det är min plikt att tjäna mitt land.
Först och främst, har du en plikt gentemot dig själv!
Vad gör du?
Jag vet inte.
Du är inte redo.
KAPSTADEN, SYDAFRIKA
- God morgon, Kapstaden. - God morgon, Tobias.
- Hur var lektyren? - Bra, tack.
- Sydafrikanskorna blev som tokiga. - Så klart.
Då sätter vi igång med uppdraget.
- Vad ska vi med den till? - Jag ska kedja fast Thomas.
Ingången är här och Winkelmanns kontor här.
Vi går in här. Jason kan ta ett foto från motsatta sidan.
Du kommer att ha ont om tid.
Skottet som hörs världen över.
Winkelmanns tandläkarmottagning och bostad, Kapstaden
Jag har stängt i dag, men för er så...
Tack för att ni kunde ta er tid.
Sätt er.
Var snäll och öppna munnen.
- Ja, ni har en lös fyllning. - Har jag?
- 36. Nere till vänster. Vi gör en ny. - Nu?
Oroa er inte, vi lokalbedövar området.
- Är ni säker? - Jag kan göra det i sömnen.
- Snälla, låt bli. - Ni känner bara ett litet stick.
Jag behöver lite vatten.
- Jag kanske borde göra det hemma. - Hur sa?
Och låta er tandvärk förstöra hela resan?
Det kan jag inte tillåta.
Gapa och blunda.
- Det var det. - Utan bedövning?
Ja, jag tycker om att överraska - men bara mina tappraste patienter.
Det gjorde inte ont alls.
- Var har ni gjort fyllningen? - För länge sedan. I München.
Vad önskas?
Guld? Porslin? Eller något simplare?
Guld. Lika bra att göra det ordentligt.
- Var är Jason? - Ingen aning.
- Utan fotograf blir det inget. - Jag måste ge honom instruktioner.
Vem av er kan hantera min kamera?
Bara du, och bara du vet vad vi behöver.
- Klarar ni er utan mig? - Absolut.
Winkelmanns kontor är det enda med öppningsbara fönster.
Andra våningen, tredje dörren till höger. Vi har 30 minuter.
Sedan kommer Winkelmann och då blir det mer komplicerat.
Vi ingår i gruppen som nyss gick in.
- Jaså? - Ja. Är inte det uppenbart?
- Det är det väl. Den här vägen. - Tack.
- Ni är 20 minuter tidiga. - Hellre tidiga än sena.
Herr Winkelmann är inte här ännu.
- Var är de andra? - Där borta.
Bra. Följ med mig.
Ett ögonblick så ska jag se var de andra är.
- Jaha, ja. - Ja.
- Jag har läst boken ni gav mig. - Har ni?
Jag blev inte besviken.
Ska jag inte ta... och visa er runt i huset?
Letar ni efter något?
- Är vi ensamma? - Vi har ett hembiträde.
Celeste. Men hon har redan bäddat sängen för i dag.
Och Nelson, trädgårdsmästaren. Men han är i trädgården.
- Är ni rädd? - Borde jag vara det?
Kanske.
Hej. Min kollega såg er och vi vill fråga en sak.
- Är ni Thomas Posimski? - Ja.
- Vi älskar er bok! - Vad roligt. Tack.
Vad gör ni på en parkering?
- Var är ni? - Vad var det?
Bara radion. Vi är lite sena, vi ska åka till Taffelberget.
Jag förstår. Skulle jag kunna få en autograf?
Självklart.
- Så där. - Vi lärde oss massor om DDR.
- Hur ni lever, och älskar... - Så bra. Adjö.
- Tack. - Tack.
- Vad var det? - Det måste vara Celeste.
Vad står på här?
- Frank. - Inga patienter i dag?
Nej, jag har nyss tränat och ska ta en dusch. Är allt som det ska?
Jag saknar en gul mapp. Den måste vara här.
På ditt skrivbord, under dagens tidning.
Tänk om jag inte hade dig.
Du är så snygg. Tyvärr måste jag tillbaka till kontoret, annars...
En liten försmak på vad som komma ska...
- Vad händer? - Något är på tok med Dieter.
Helvete!
"Mer apartheid"?
Winkelmann. Gör något, Thomas.
Jag tar hand om det.
Ha det bra.
Ursäkta, men jag har gått vilse. Kan ni tala om...
Herregud!
INGEN MER APARTHEID
- Makt! - Makt åt folket!
Jag har talat med Fuchs.
- Du får utbildning i Berlin. - Min dotter behöver mig.
Din mor tar väl hand om henne.
Här kan jag besöka henne, men i Berlin...?
Rose, du svävar i fara. Inte din dotter.
Sätt dig själv i säkerhet och värna om henne senare.
"Senare".
Ingen kan förändra Sydafrika bättre än mina kollegor i Berlin.
De kan bygga upp ett kommunikationsnätverk för ANC.
Tänk om SADF letar upp mig Europa, som med Olof Palme?
I DDR befinner du dig bakom järnridån, där är du säker.
Res till Berlin. För din dotters skull, och för din.
Jag vill inte vara med om att det händer dig något.
Kan du komma med en handduk?
Hälsningar från general DeGraaf.
- Var i helvete är vapnen? - Jag vet inte.
Du kan nog behöva den här.
- Du, då? - Jag har en egen.
Jag ska göra en lång resa.
Till ett annat land med snö.
Ja, jag ska köpa en varm jacka.
Hälsa mormor från mig.
Jag älskar dig.
Allting förändras.
Vi träffas snart igen.
Säger du det, så.
I Kapstaden ockuperade i dag aktivister västtyska ambassaden -
- i protest mot apartheidregimen.
Kom, flickor. Ni ska få varsitt äpple.
Nu.
- Har du fyllt i allt? - Jag skickar det i morgon.
Varför måste Sandra gå i specialskola?
Jag måste inte, jag vill.
Karl Marx är Berlins bästa naturvetenskapliga skola.
- Hur vet du det? - Mamma läste där.
Morbror Thomas!
En av de som protesterade var Thomas Posimski.
Min lillebror.
Jag citerar Nelson Mandela:
"När man förvägras sin frihet kan man blott bli laglös."
Aktivisterna ockuperade kort västtyska ambassaden -
- för att rikta blickarna mot apartheidregimen -
- och att ländernas handelsrelationer fortgår -
- trots att det finns ett FN-embargo.
Vi har i dag talat med västtyska diplomater -
- och omvandlat ambassaden till en symbol för frihet och rättvisa.
Vi kan inte rulla tummarna längre.
Vi måste avslöja apartheidregimens orättvisa för omvärlden.
- Precis. - Känner du honom?
Nej. Vi träffades på en fredsprotest en gång. 1983, tror jag.
Tim!
Titta. Folk flyger världen över för att riskera livet för det de tror på.
Övriga nyheter: Förstesekreteraren i central...
Pizza?
- Middag kl. 20.30. - Jag är snart färdig.
- Hur har din dag varit? - Hemsk. Den där Posimski?
Han och hans polare ställde till en scen om apartheid i dag.
- Thomas Posimski? - Ja, med banderoller och ramsor.
Till sist kedjade han fast sig vid ett träd.
- Var är mattan? - På kemtvätt.
- Jag tar en liten till innan vi går. - Jag kommer ner snart.
Vad är det? Rädd att vi ska åka utan dig?
- Vad var det, hjärtat? - Gissa.
Du sa till honom att du skulle göra allt för mig.
Tack.
- Hur långt? - Det är en bit.
Max Liebermann är ett fint exempel.
Avdelningen Konst och antikviteter fann den på en vägg i Pankow -
- där den samlade damm.
Nu för vi samtal med en penningstark intressent i New York.
Som de säger: En mans sopor är en annans mans skatt.
Nästa gång ni besöker vänner så titta noga på deras väggar.
Tack ska ni ha.
Era tillgångar är mindre materiella, men inte mindre värdefulla.
Ni menar att folks livshistorier inte ska samla damm?
Nästa gång ni besöker vänner...
Fru Dietrich menar att vi genom vårt arbete får en unik inblick i -
- inte bara våra egna medborgares liv, utan i människors i hela världen.
Ta Beroxalinstudien. Normalt kostar patienter oss pengar.
Nu tjänar de pengar åt oss och de blir friska.
Alla vinner på det.
Hur förlöper studien, kamrat Schneider?
Tolv patienter med kroniskt obstruktiv lungsjukdom -
- på sjukhuset i Potsdam deltar aktivt i Beroxalinstudien.
Allt går bra.
Bra. Det är den friska fläkt jag hoppades tillföra kommittén.
Nästa punkt på dagordningen gäller något som kommer från ledningen.
Vi måste stärka moralen i vår organisation.
Vi måste påminna om styrkan och skönheten i socialismen -
- och rikta blickarna bort från den kris som råder i östblocket.
Ju mer man hör om svältande rumäner...
Vi borde inte bara tänka på vår egen organisation -
- utan på alla DDR:s medborgare.
Helt rätt.
Några förslag för ett... klokt initiativ?
För ett billigt initiativ.
Den antifascistiska skyddsmuren firar 25 år i år.
Vi skulle kunna importera fyrverkerier från Kina.
Alla älskar fyrverkerier.
Ska vi bränna upp all utländsk valuta? På tio minuter?
Jag har en idé.
Jag är en amatörastronom. Ja, på fritiden, så klart.
Det finns en skog i Prignitz där det är så mörkt -
- att man ser fler stjärnor där än någon annanstans.
Med ett teleskop kan man se ända till Vintergatan.
Vi skulle kunna bjuda dit våra arbetare och bönder -
- så att de får se stjärnorna.
När man tittar på stjärnorna känner man sig som en del av något större.
Det finns så många solar. Och månar.
När man betänker möjligheten att det finns liv på andra planeter...
...känner man sig inte så ensam.
Ingen känner sig ensam i DDR.
Eller så kunde vi investera -
- i ett nytt kryssningsfartyg och återuppta den årliga kryssningen.
Vad skulle det kosta?
Vi skulle kunna få en begagnad båt för 120 miljoner.
120 miljoner?
Det är billigare att låta dem titta på "Kärlek ombord" illegalt.
- Men... - Ni får 90 miljoner.
- Resten får ni lösa själva. - Visst.
Hur går Würfel & Struth-affären i Sydafrika?
Allt förlöper planenligt.
Kamrat Hartmann, kom här.
Mitt farmakologiska projekt är väldigt krävande.
Från och med nu får ni ta över mikrochipprojektet.
Ja, jag vet. Vad pratade de om i dag?
Jag föreslog en stjärnskogstur, men ingen nappade på det.
De fastnade för "drömfartyget" i stället.
- TV-serien? - Nej.
En kryssning för våra tjänstemän till en tropisk brodernation -
- och så vidare, utan att gå i land, så klart.
Ja, naturligtvis.
Dietrich vill bara betala hälften.
- Lycka till, säger jag. - Ja...
Stjärnskogen hade varit så mycket mer inspirerande.
Och så mycket billigare.
CUANZA NORTE, ANGOLA
Jonas Savimbi, ledaren för UNITA -
- visar upp ett amerikanskt gevär och berömmer kvaliteten.
- Det är bra. Utmärkt. - "Utmärkt"?
- Skulle ni vilja ha fler? - Ja.
Jag hoppas att vi kan få fler.
Savimbi har inga tröstande ord att erbjuda.
Han har inte längre något hopp om det Angola han alltid drömt om.
Men ett nederlag skulle inte inne- bära ett slut på konfrontationerna -
- utan snarare början på en ny typ av krig.
Var i helvete är vi?
Gary?
Gary!
De där killarna är inga kommunister.
De är UNITA-rebeller.
Det är inga maskindelar vi har där bak heller, va?
Vad i helvete, Gary?
Ni känner väl varandra, va? Ge mig nycklarna.
Titta vem som står där, Martin.
General DeGraaf. Jävla skit.
- Här kan du hitta dig en ny älskare. - Väldigt roligt.
Sju lådor med missiler blir kvar här, vi tar med oss två.
Säg åt dem att flytta de märkta lådorna.
Och ordna en öl.
Oljeraffinaderiet är kärnan i MPLA:s krigsmaskin.
Utan det är de slut om några månader.
De är sårbara nu när pengarna från Moskva tryter.
Överstelöjtnant Kalumba. Han väntar en leverans nu på morgonen.
Låt tyskarna sköta snacket, så kommer vi in.
"Kalumba" låter som en infektionssjukdom.
Så kan man också se det. Han är kommunist och styr det här stället.
Det är han som betalar för vapnen.
Ni kommer att vara här i lastbilen, utom synhåll.
När ni når kontrollrummet placerar vi laddningen intill naftaledningen.
Behållaren är full av flytande råolja.
En sprängladdning...
...och vi spränger hela stället i luften. Boom!
Det ser trångt ut. Har ni en liten kille?
Du vill väl bli en soldat, va? I dag är din stora dag, lillpysen.
Upp med dig.
Lugna dig.
DeGraaf fick vapnen utan att betala. Varför inte bara döda oss?
Det beror på vad de har för planer.
- Är du den lille killen? - Roberto.
När Roberto har placerat laddningen har ni 15 minuter på er att ta er ut.
Med Kalumba. Utan tyskarna.
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com